Detta har hänt...
Vi bevisade superasymmetri
och ändå känner vi oss som bluffmakare.
Det borde finnas en term för det.
För guds skull, det finns det!
Det kallas för "bluffsyndromet" och ni har det inte!
Man kan inte ha det om man är bluffmakare, vilket ni är!
Vi upptäckte superasymmetri!
Om någon känner att de har bluffsyndromet så är det vi,
för vi är inte bluffmakare! De är!
Ni är bluffmakare och bedragare!
Jag tror att ordförande Siebert försöker säga
att detta är ett bakslag och vi bör använda en ny strategi.
Förlåt. Jag tappade besinningen.
Du ber om ursäkt, då var allt löst.
Ni har en chans att vinna Nobelpriset och ni sabbar det.
Det ordförande Siebert försöker att säga
är att ni har en chans att vinna Nobelpriset och ni sabbar det.
Det är exakt det han sa.
Ja, men jag sa det med min lugnande HR-röst.
OCH NU...
Självklart
ber jag om ursäkt för mitt utbrott.
Att kalla er bluffmakare var fel.
Jag skäms över det.
Hon är verkligen stressad.
Hon tuggade igenom sitt tandskydd som om det vore godis.
Dina ord gjorde ont,
speciellt eftersom jag trodde att vi var vänner.
Varför trodde du det?
Ignorera dem, de är bara elaka.
Inte elaka, bara ledsna.
De verkar elaka, men de är ledsna. Det händer jämt.
Det gör inget, jag har pratat med min terapeut och jag förstår nu
att det du sa handlar mer om din egna osäkerhet.
Ursäkta, vad?
Där hör du, hon ber om ursäkt. Nu går vi vidare.
Ni är arga över
all uppmärksamhet vi får
för vår upptäckt och ni slår mot allt och alla.
Tekniskt sätt slog hon ut,
jag la band på mig själv, något som jag inte får nog med beröm för.
Vi borde ta det som en komplimang att till och med ni tror
att vi kommer att vinna Nobelpriset.
Nej, det tror vi inte.
Nobelkommittén kommer inse att vi kom på teorin.
Men vi bevisade den.
Av misstag.
Alla genombrott sker av misstag.
Det gör de inte!
Nobelkommittén gillar inte maktkamper,
så om ni fyra inte slutar att hugga mot varandra
kommer priset att gå till någon helt annan.
Han har rätt.
Oavsett vad vi vill, så kan vi inte undvika varandra.
Vi försöker åtminstone att bete oss.
Jag håller med.
När man tänker på det,
vi är ihopknytna på samma sätt superasymmetri knyter samman
alla atomer i universum.
Så fungerar det inte!
Det som är bra med vetenskapen är
att vi alla får ha en egen åsikt.
Jag har fortfarande inte sagt något. Imponerande, va?
Nej, ni ska inte behöva betala.
Skönt att vi kunde prata ut om allt.
Och från och med nu,
må bästa lag vinna.
Jag håller med.
Vi är bättre än dem.
Greg Pemberton, din gamla gosse.
Kul att se dig.
Detta är min kollega, dr Campbell.
Detta är Barry Kripke. Vi gick på college ihop.
Trevligt att träffas.
Du har mitt nummer,
vi borde gå till buffén på strippklubben medan du är i stan.
Inget är bättre än en lap dance och en bakad potatis-bar.
Du kan också komma.
Nej, tack.
Jag följer med ut.
Kul att ses, Barry.
Du är bäst!
Jag hatar den killen.
Märkligt. Du verkade gilla honom.
Jag var bara artig.
Pemberton är en riktig vessla.
Hur vet jag att du inte bara är artig
när du säger att det är kul att se mig?
Jag har aldrig sagt det till dig.
Varför är han en vessla?
Pemberton tar alltid andras idéer
och presenterar dem som sin egna.
Det är exakt det han gör mot oss.
Inte förvånansvärt.
Det enda jobb han gjorde för sin avhandling var att googla.
"Var kan jag köpa en avhandling?"
Plagiering är ett allvarligt brott, är du säker?
Vill ni ha bevis? Jag kan ringa ett par samtal.
Skulle du göra det för oss?
Jag vill inte att han vinner Nobelpriset.
Men jag vill inte att du vinner ett heller. Knepigt.
Jag vet inte, Barry, detta låter sjaskigt.
Hör av dig om du ändrar dig.
Att vara sjaskig är min grej.
Jag pratade med min mamma
om vår Pemberton och Campbell-situation.
Vad sa hon?
Tydligen skulle Gud från gamla testamentet straffa dem
för bedräglighet,
men Gud från nya testamentet hade förlåtit dem.
Kan vi inte straffa dem själva
och be Gud från nya testamentet att förlåta oss?
Jag frågade henne samma sak.
- Och? - Hon sa
att jag hade en Kalifornien-kaxighet.
Bra, ni är här.
Vi försöker att lösa en moralisk fråga
och ni kanske kan hjälpa oss.
- Visst. - Vad är det?
- Ja. - Låt höra.
Om vi har skadande och pinsam information
om någon, bör vi hålla det till oss själva eller avslöja dem?
En fråga. Har det att göra med online-smak som kanske
eller kanske inte avspeglar smaken i verkliga livet?
Jag känner till dina "långa tjejer" -webbsidor,
det dyker upp på kontoutdragen.
Det är dr Pemberton.
Kripke säger att han plagierat sin avhandling och han har bevis.
Nobelkommittén hade inte gillat det.
Vänta, det är inte rättvist
att använda något som någon gjorde i skolan mot dem.
Lugn, det handlar inte om dig, sa han.
Jag vet inte, om någon fuskar borde de hållas ansvariga för det,
oavsett hur länge sedan det var.
Nu pratar du bara strunt.
Tycker du verkligen att de borde göra det?
Pemberton kommer inte bara gå miste om Nobelpriset,
hela hans karriär hade exploderat.
Kaboom säger jag!
Nej, på ett dåligt sätt.
Jag håller med Bernadette.
Om Pemberton fuskade kanske han inte borde ha en karriär alls.
Det finns många som inte plagierar.
Och några gjorde det,
men det var bara för att Den eldröda bokstaven var så tråkig.
Jag älskade Den eldröda bokstaven,
det är där jag lärde mig att gilla stygga tjejer.
Varför är det så svårt?
Kanske för att ni vill vinna,
men innerst inne vet ni att det inte är rätt sätt att göra det,
annars hade ni redan gjort det.
- Det var klokt. - Ja.
Det kan vara den indiska dialekten.
Gör vi rätt om vi inte avslöjar Pemberton?
Självklart.
Om du inte tycker att vi inte gör rätt.
Varför tror du att jag skulle tycka att vi inte gör rätt?
Du tror kanske att om bra människor
ställer orealistiskt höga moraliska krav på sig själva,
kanske de förlorar mot sina hänsynslösa motståndare.
Tycker du det?
Nej.
Jag tycker bara att om du tycker att vi inte gjorde rätt,
då kanske det är därför du tycker det.
Om jag tyckte det,
kanske du påpekar att de som tycker att det är okej
att göra dåliga saker för att vinna själva är dåliga, oavsett vad de intalar sig.
Och jag skulle ha rätt i att påpeka det.
För du är en bra person.
Jag älskar att prata med dig.
Det är som att prata med mig själv, fast med en tjejröst.
Sheldon och Amy förtjänar att vinna
och ibland måste man göra vad som krävs.
Tycker du inte att det är bättre att ta den högre vägen.
Ja, och istället för vapen
borde arméer vara utrustade med polkagrisar och skjuta önskningar.
Vad är det värsta du har gjort
för att få något du ville ha?
Det tänker inte jag berätta.
Snälla, jag kan berätta om mitt.
För ditt är såklart lika illa som mitt.
Säg bara.
Okej.
När vi först träffades
jobbade det en till servitris på The Cheesecake Factory
som tyckte att du var söt. Så jag sa till henne
att du hade alla hepatit, från A till Ö.
Det finns inte 29 hepatiter.
Om hon var smart nog att veta det hade hon inte jobbat kvar
på The Cheesecake Factory.
Jobbar hon kvar? Vem är det?
Spelar det någon roll?
Nej, för jag fick den bästa.
- Var det Susan? - För att hon är lång?
God natt.
Jag kan inte tro det.
Sheldon älskar att skvallra när någon bryter mot reglerna.
- Han kanske har ändrat sig. - Han har inte ändrats.
Förra veckan när varuautomaten gav mig två påsar chips
ringde han min mamma.
Det förstörde inte ditt liv.
Det förstörde min dag. Jag var tvungen att prata med mamma.
Som är polyamorös nu.
Det är kul att tänka på.
Jag är stolt över Sheldon och Amy.
De vill vinna på sina egna meriter,
inte genom att slå ut motståndet.
Men tänk om de inte vinner?
Pemberton och Campbell har gjort ett bra jobb att knyta
sitt namn till superasymmetri. De har drivkraften just nu.
Jag gillar inte att de kan förlora,
men detta är deras beslut, inte vårt.
Det kanske är vårt.
Vad menar du?
Om Sheldon och Amy inte vill avslöja Pemberton,
betyder det inte att vi inte kan göra det för dem.
De behöver inte veta något.
Skulle du göra det?
De förtjänar Nobelpriset.
Jag tänker inte låta två bluffmakare stjäla det ifrån dem.
Om det betyder att jag måste spela fult, må så vara.
Vad är så lustigt?
Jag har aldrig sett dig spela fult.
Här är alla bevis du behöver, Hofstadter.
- Toppen, tack. - Kom ihåg,
när du tar emot detta kuvert finns det ingen återvändo.
Kan jag inte titta på det och sedan välja att inte använda det?
Det tänkte jag inte på.
Du har verkligen en talang att göra saker tråkiga.
- Tack. - Se, du gjorde det igen.
- Hej, Leonard. - Vad? Inget.
- Är allt okej? - Nej, du är.
Gissa vad?
Det var en servitris på The Cheesecake Factory
förr i tiden som gillade mig.
Förutom Bernadette? Det låter inte rätt.
Jag svär.
Vem var det?
Spelar roll, jag är lyckligt gift.
Poängen är att kvinnor,
plural, anser att jag är attraktiv.
Låt oss se.
Vi vet att det inte var Penny,
- vi vet att det inte var Susan... - Hur vet du det?
För hon hade en typ.
Vad för typ?
Jag vill inte säga det.
Säger du att jag inte är snygg?
Ser du? Elakt, eller hur?
Vänta, vi har etablerat
att minst två kvinnor tycker att jag är attraktiv.
Du har rätt, det var Susan.
Det sa jag inte, det kunde ha varit det.
Den kunde ha varit vem som helst. Marta, Gina, Annalise.
Läskigt att du minns deras namn.
Inte bara deras namn,
deras bilar, deras ögonfärg,
om de hade en partner.
Din man betedde sig märkligt idag.
Är du säker att du inte menar din man?
Nej, han betedde sig skumt,
nästan som att han var skyldig.
Det betyder ingenting. Leonard ser alltid skyldig ut.
"Vad är du skyldig till, Leonard?"
"Inget." "Säg det till ditt ansikte."
- Mår du bra? - Jättebra.
Varför beter du dig skyldigt?
Leonard vet att du och Sheldon har bestämt er
att vara hederliga, så han gick till Kripke åt er.
Det betyder att ni inte har gjort något fel
och nu riskerar ni inte att förlora mot idioterna.
Varför berättade du?
Nu när jag vet är jag inblandad.
Men du ville det.
Jag ville också att du skulle vara min gycklare på renässansmarknaden,
men det blev inte av.
Jag ville vara en prinsessa.
Det fanns endast en prinsessa och det var jag!
Okej, förlåt att jag berättade.
Och jag förlåter dig,
för det är vad en prinsessa hade gjort.
Bra jobbat med köttbullarna.
De är fina och runda.
Tack.
De är mycket bättre än de avlånga sfäroider
som du kallade bullar.
Okej.
Mår du bra? Du verkar distraherad.
Förlåt, jag försöker bara att lista ut något.
Vad du tänker ge mig på vår årsdag?
Jag kan ge dig ett tips,
jag har redan valt ut den på Amazon. Tryck bara på "köp nu."
Jag har skrivit kortet åt dig, tydligen är jag ditt livs ljus.
Sheldon,
om någon ville göra något moraliskt oklart på dina vägnar,
hade du helst velat veta om det
eller inte för att behålla din oskuld?
Nu när jag vet att det är något måste jag få veta.
Jag kan inte hjälpa det, jag är en fakta-missbrukare.
Det är inte en grej.
Och det är ett faktum.
Jag vet vad du tänker göra, och jag sa att jag inte ville det.
Har du berättat?
Du berättade för mig.
Det var nog där du hörde det.
Ni gör inget fel.
- Det är poängen, jag gör det. - Ja, men det är fortfarande fel.
Att du och Amy inte får erkännande för
er upptäckt är också fel.
Om det betyder att jag måste göra något dubiöst,
så ni inte behöver det, då är det okej med mig.
Men vi är inte det.
Det är snällt att du vill hjälpa,
men vi vill inte att du sätter din integritet på spel för oss.
Vad? Verkligen?
Jag trodde att vi inte ville se dåliga ut.
Det kan vara både och.
Okej,
men jag tänker välja min anledning, din är för komplicerad.
- Hej. - Hej.
Jag gjorde något dumt idag.
Okej?
Jag gick till The Cheesecake Factory
för att lista ut vem servitrisen var.
- Howie... - Oroa dig inte, jag vet inte,
för jag insåg att jag inte bryr mig.
När jag var där frågade jag mig själv:
"Varför betyder detta något?"
Och...
Sanningen är att det handlade om min fåfänga.
Varför behöver jag bekräftelse av en annan kvinna
när världens bästa kvinna redan älskar mig?
Jag ville bara att du skulle veta det.
Restaurangchefen har redan ringt. Du skrämde många människor.
Och jag ångrar det.
För den enda kvinnan jag vill skrämma är modern till mina barn.
Bra början.
- Tack för att ni kom. - Inga problem.
Vi säger aldrig nej till gratis lunch.
Vi sa inte att vi bjuder.
Jaså?
Ursäkter accepteras lättare med gratis kalkonsmörgåsar.
Vi ber inte om ursäkt.
Vi har något till dig.
Vi har bevis
på att du plagierade din avhandling.
Därför bjöd vi er på lunch.
Vi bjöd dem, därför blev de förvirrade om vem som betalar.
Vänta, försöker ni utpressa oss?
Nej, tvärtom.
Utpressar vi er?
Hur kan de vilja ge dig ett Nobelpris?
Vi ger dig detta, så ingen kan använda det mot dig.
Vi vill vinna på våra egna meriter, inte genom att sabotera för er.
Är det sant? Gjorde du detta?
Det var flera år sedan, och jag hade det jobbigt.
Hur menar du?
Jag var tvungen att skriva en avhandling
och jag var inte smart nog.
Du fattar väl att mitt namn också är på pappret?
Blir det här publicerat, är jag också körd.
Det kommer inte publiceras.
Linda hade rätt. Du letar alltid efter genvägar.
När pratade du med min ex-fru?
Hon är inte din ex-fru,
du har inte skrivit under pappren än.
Jag försöker få strandhuset.
Du kommer aldrig få strandhuset.
Hon valde det, hon dekorerade det.
Strandhuset är hennes!
Vad pågår här?
Jag är kär i Linda!
Din jävel!
Det var mitt iste.
Dr Cooper, dr Fowler. Precis den jag vill träffa.
Är du full?
Jag var det,
och sen var jag det,
och det är jag fortfarande.
Kan vi hjälpa dig?
Pemberton är ute,
någon publicerade all information om hans plagiat.
Det var jag.
Någon berättade för Fermilab och han fick sparken.
Det var också jag.
Och någon ligger med hans ex-fru och det är inte jag.
Jag trodde att det var det.
Inte längre.
Bara för jag är bättre än hennes man,
är jag inte bättre än hennes byggmästare.
Kvinnor, va?
Du borde nog gå.
Nej, vänta!
Vi tre kan slå oss ihop.
Det finns en liten hake,
dr Pemberton har sagt många dåliga saker om mig.
Men oroa er inte, jag är oskyldig
för jag var med er hela tiden.
Jag är skyldig.
Jag vet inte vad Linda såg i någon av dem.
Undertexter: Victor Ollén